Det er langt nok. Slipp klesvasken og snu deg sakte.
Skal du liksom rane meg? Hvem du hvem jeg er?
Omar, ikke sant?
Sakte og rolig. Og kast den.
Jeg tar det med ro.
Jeg kaster ingenting, sløyfemann.
Gjør det du må, men gjør det raskt.
- Jeg visste du ville komme tilbake. - Du har vel ikke tenkt for mye på det.
Det ville vært som å lure på om sola skal stå opp.
Jeg bryr meg ikke så mye.
Men jeg vil vite hvordan du fant meg.
Gutten din holdt ut lenge.
Det er ikke sukkervann i blodårene hans.
- Drepte du ham? - Han hviler.
- Jeg ser du foretrekker 45-kaliber. - I kveld, så.
Jeg har en kule i kammeret, i tilfelle du lurer.
Fint våpen du har.
Walther PPK 380, dobbelt avtrekk.
- Hører Walther pleier å rykke. - Det vil du også, med en i albuen.
Den har ikke nok kraft til å uskadeliggjøre mitt våpen.
Den vil ikke hindre meg i å tømme halve magasinet.
- Kanskje du ikke treffer. - Med denne avstanden? Dette kaliberet?
- Selv om jeg bommer, treffer jeg. - Jeg respekterer en mann med selvtillit.
Jeg ser ikke at du svetter heller.
Vi kan stå her hele natten.
Det kan vi nok.
Eller avgjøre dette, én gang for alle.
Jeg vil spørre deg om noe.
Omar hører.
"Vi må ikke drømme mer, mann." - Stringer Bell
- Jeg skal til vestkanten. - Ok.
- Over og ut. - Ok.
Nå skjer det.
- Jeg må møte mannen. - Vent litt, jeg ringer tilbake.
Det er Shamrock.
Hvis Stringer Bell er mannen, venter vi til han ringer tilbake.
Dette er nydelig.
Lester, kan du tro at vi solgte avlyttingen
til målene?
For minst en uke.
Kanskje vi klarer oss likevel. Kanskje vi kan rydde opp i stillhet,
fortelle eventuelle reportere noe dritt,
og borgermesteren tilgir og glemmer.
Er vi klar til å gjøre noe?
Så snart vi hører noe, stenger vi alle sonene.
Det blir tomt før midnatt.
Hvorfor i helvete har vi ventet i halvannen dag?
Hvorfor har vi ikke hørt noe?
- Borgermesterens kontor. - Burrell til borgermester Royce.
- Jeg har hørt nok. - Vent litt, Coleman.
- La mannen snakke. - Unnskyld meg, borgermester.
Kommisjonær Burrell er på linjen.
- Han sier det haster. - Det tviler jeg ikke på.
Han vil gjøre noe, Clarence.
Han vil rydde opp dette rotet i går, og det vil vi også.
Be ham vente. Fortsett, Gene.
Jeg er ikke politiker, jeg er akademiker.
Fra helsevesenets synspunkt, har det skjedd utrolige ting i frisonene.
Utveksling av nåler, blodtesting, utdeling av kondomer.
Vi har tilgang til en risikogruppe som vanligvis er vanskelig å treffe.
Vi overtaler til og med noen til å få behandling.
Det er bare hva foreningene UM og Bon Secours har fått til.
Hvis dette var lovlig, kan mitt departement bruke offentlige ressurser.
- Dere ser ikke skogen for trær. - Odell?
Når historien blir kjent, vil sikkert ministrene gå imot det.
Og byrådet vil trekke seg vekk
fra administrasjonen din.
Jeg antar at guvernøren og lovgivningsmakten
vil pisse på oss ovenfra.
Og Washington?
Kan du tenke deg hvor hardt justisdepartementet
vil sparke deg i ræva?
Kriminaliteten er redusert, Odell.
Helsepersonalet sier at det kan fungere.
En reduksjon på 14 % i grove forbrytelser...
Jeg får kanskje ikke kritikk. Vi må vurdere dette.
Se om vi kan fortsette, uten å si hva det er.
- Herrejesus. - Det må finnes en måte.
Jeg vil at dere skal diskutere det. Erv, takk for at du ventet.
Ja, men...
Ja, jeg forstår.
Jeg venter til jeg hører fra deg.
Vi skal ikke gjøre noe med Hamsterdam.
Ingen arrestasjoner inntil videre.
Han sier han vil tenke på det,
finne best mulig løsning.
Kan du oversette, Erv? Jeg snakker ikke drittsekk.
Royce prøver å henge oss alle,
og forhindre at rådhuset tas med i fallet.
Ikke faen om jeg går ut på den måten.
Bøye meg offentlig.
Jeg kan presentere historien like bra som den drittsekken.
- Går du til pressen? - Ikke jeg.
Men jeg kjenner en glatt jævel som blir glad for å ta borgermesteren.
Synes du det er morsomt?
Jeg ser statlige tilskudd i avisene, men ikke til B&B.
- Hva forventer du? - Utbetaling.
En stor utbetaling for våre utlegg.
Statlige penger for sentrene på Howard Street.
- Du betaler på forskudd? - 250 000 dollar.
Til Clay Davis.
Hvordan visste du det?
Hva sier du? At han er en svindler?
- Faen heller, han er ikke så frekk. - La meg gjette.
Han fortalte deg om kranen.
Eller gåsen med gullegget?
Har du møtt mannen?
Har du sett pengene bli gitt til myndighetene?
Jeg traff en fyr i den føderale bygningen.
Jasså? Hvilket kontor?
Han kom til resepsjonen.
Han lurte deg. Han sier at han kan få det til å regne hvis du betaler.
Du betaler ham, og når det regner, tar han æren.
Hvis det ikke regner, tar han mer betalt.
Clay Davis lurte deg.
Han fikk byggetillatelser på rekordtid.
Vi bestikker disse jævlene. Han fikk tilbake byentreprenørens penger.
- Hvor mye? - 35 000 dollar, så langt.
- Av en kvart million? - Det er bestikkelser.
Det er ingen bestikkelser!
Tror du en statsenator vil risikere sin lønn og posisjon
ved å gå til et føderalt kontor med en koffert full av narkopenger?
Jeg har sett Chunky Coates.
Han får pengene på samme måte som alle.
Han fyller ut søknadene, sjekker planene og ber som bare søren.
Dette er et gammelt triks. Og Clay Davis?
Den svindleren ble født med hånda i lomma til en annen.
Du skulle snakket med meg tidligere.
Dette er Shamrock som ringer tilbake til Bodie.
Hva er det?
Mannen sier at han treffer deg som vanlig.
I den første samtalen, holdt Sydnor øye med Shamrock.
Ok? Se her.
Stringer Bell var i kopibutikken.
Så det kan ikke ha vært et møte.
Vi snappet ikke opp en samtale mellom Stringer og Shamrock. Hvorfor ikke?
Stringers telefon er ikke på samme nettverk som undersåttene.
- Stemmer, frue. - Bell bruker ikke Bernards telefoner.
Og Shamrock bruker en egen telefon til å ringe Bell.
Vi har ikke høre de samtalene, for systemet er delt.
Lure drittsekker.
Etter en uke med Bernards telefoner, har vi alle,
inkludert Shamrock, for konspirasjonstiltale.
Men Bell eller Barksdale?
Ikke med mindre vi kan plukke telefonnumrene fra lufta.
- Hvor skal du? - Leketøysbutikken.
- Han legaliserte narkotika i visse soner? - Det er mer.
Avdelingsleder Colvin mistet perspektivet
for å kunne være en leder.
Vi ble presset til å redusere kriminaliteten før årsskiftet,
og han reagerte dårlig under press.
Press av hvem? Borgermesteren?
Jeg bare sier...
at presset kom ovenfra,
fra hovedkvarteret til distrikstlederne,
til skift- og sektorlederne.
Så Colvin har ikke en 14 % reduksjon.
Og de selger narkotika med polititillatelse på vestkanten?
Avdelingen er klar til å avslutte dette med en massearrestasjon.
- Jeg er klar. - Hvorfor gjør du ingenting?
Borgermesteren ber meg vente.
Hvorfor?
Jeg tror han vil lage et show,
gi meg skylden for noe jeg ikke hadde noe med,
men som skyldtes presset som avdelingslederne fikk fra rådhuset.
Offentliggjøre det og gi rådhuset skylden,
er vel alt jeg kan gjøre nå?
Jeg tar Royce før han tar meg.
- Og du vil at jeg... - Nei, ikke du.
Kameraten din, Tony Gray.
Hvis han går til valg mot Royce, trenger han ammunisjon, ikke sant?
Jeg kjenner ikke Gray. Jeg kjenner deg.
Og du skylder meg, rådmann.
- Hva skjer, kamerat? - Jeg har et teknisk spørsmål.
Husker du de enhetene vi brukte til å få mobilnummer?
CF-ett-eller-annet.
Identifikasjon av mobilfrekvens.
- Triggerfish. - Stemmer. Den fant nummer.
Med de gamle maskinene, måtte du følge etter typen mens han ringte.
De nye digitale? Du kan hente nummeret fra mobiltårnet.
Kan pappa få låne en?
- Hva med din? - Hva?
Dere har tre stykker, tror jeg.
Sikkerhetsavdelingen sendte dem. Til alle fylkesavdelingene.
Tuller du?
Takk.
- Jeg tvilte på deg, Tommy. - Jeg sa det var stort.
Hvis vi gjør det riktig.
Han vil at jeg skal gi informasjonen til Tony Gray.
Siden Tony går til valg, tror han at han vil angripe Royce, ikke avdelingen.
Du bør kanskje fortelle Tony dette, gi ham en sjanse mot borgermesteren.
Men du må undersøke dette. På egen hånd.
- Kjenner du avdelingsleder Colvin? - Jeg har hilst på ham.
Hvis Burrell gjør ham til skurken,
vil Colvin kanskje fortelle sin versjon.
McNulty, alvorlige forbrytelser.
Sullivan, små irritasjoner.
Har du en digital CFID? Snappe om mobilnummer?
- Snappe hva? - En Triggerfish-maskin.
Triggerfish. For mobilnummer.
Kan jeg ta en titt?
Rådmann Carcetti fra rådhuset.
- Jeg vil snakke med avdelingsleder Colvin. - Han er på ferie.
Dette er en kommunesak.
Jeg kan overføre deg til telefonsvareren.
Nei, jeg må snakke med ham nå.
- Nå? - Ja.
- Hva med mobilnummeret? - Det hadde vært fint.
Ok, det er nok.
Ja, det gjør vondt.
Men dere får knyttnever av stål.
Kom her, Justin.
Dytt meg i brystkassen. Ikke hardt.
- Det var slik du stod. - Ingen vekt på bakfoten.
Stemmer. Ingen tyngdepunkt.
Og hvis du har rett fotstilling,
kan du bruke hoften i slaget.
Ok?
Det er der kraften kommer fra.
Hva skjer når vi blir slått?
- Hva? - Hvis vi blir slått med denne beskyttelsen,
gjør det vondt.
- Disse er ødelagte. - Ja, boksesekken også.
Hvor fikk du disse greiene fra? Steinalderen?
Han sa ingen. Så du må vente.
Hva mener du, vente? Vet du hvem jeg er, gutt?
- Mannen sier han vil snakke med Avon. - La meg vente slik.
- Han er ny, String. - Faen heller.
Det er mange nye ansikter her. Altfor for mange, hvis du spør meg.
Kom deg til helvete ut.
- Hvor er Avon? - Han kommer snart.
Bra, for jeg ville snakke med deg.
Hva trenger du?
Jeg må knerte noen.
Hvem?
- Clay Davis. - Selveste Clay Davis?
Clay Davis i sentrum?
Skal det liksom bety noe?
- Niggeren må forsvinne. - Stringer, drap er én ting.
Men dette er attentat.
Hvis jeg ber deg ta hånd om noen, tar du dem.
Faen heller, String, jeg vet ikke...
Må jeg fortelle deg hvem du jobber for?
Jeg tror Slim står over denne, sjef.
Skal du drepe en senator nå?
Hvis du dreper en slik nigger,
vil hele verden legge merke til det.
Jeg snakker om statspolitiet, FBI, alle.
Du trenger Sjakalen for å få det til,
- ikke en smånigger som Slim. - Niggeren stjal pengene våre.
- Jeg kunne fortalt deg det. - Vel, han må betale.
Du er en jævla forretningsmann. Oppfør deg som en.
Du vil ikke oppføre seg som en vill gangster?
Hva sa jeg om å spille bortekamper?
De så gettoræva di på lang avstand, nigger.
Har du problemer? Det er ditt problem.
Vi peker den mot nærmeste mobiltårn,
den som brukes for samtaler til og fra Bell...
og vi slår den på.
Helvete.
Ser ut som telefonkatalogen uten navn.
Men mønstersporingen vil redusere det.
Hvis vi vet omtrent når Bell ringer,
kan vi hente samtaler fra tårnet for det tidspunktet.
Det kan være flere tusen.
Ja, men vi får enda et treff, og listen reduseres til et dusin.
- Og etter tredje og fjerde... - Har vi nummeret hans.
Jeg kan ikke tro at denne bare samlet støv på lageret.
Vi kan ta dem ordentlig nå.
De vet ikke om denne teknologien ennå.
- De kan ikke endre og tilpasse seg. - Det er genialt.
Trenger du noe?
- Hvor mye tjener du, mann? - Hva?
For t-skjortene? Hvor mye tjener du?
Passe. Ikke noe mer.
Du bør selge hettegensere. Ny årstid og greier.
Hvor bor du?
- Bodie Broadus. - Mannen med knyttneven.
Jeg hørte du drev et treningssenter, eller noe.
Ja, jeg prøver.
- Jeg vil snakke med Avon. - Trodde du var ute.
Det er derfor jeg kommer til deg.
Slik det endte, kan jeg ikke bare plutselig dukke opp igjen.
Hei, det er meg. Jeg har bokseren her.
Ja, soldaten som gikk inn og ut.
Han vil snakke med sjefen.
Hvis du setter det slik, kommer det til å gå ille.
Det går bra.
Jeg prøver bare å advare deg, og du bryr deg ikke.
Det går bra. Jeg er fin.
Hvite t-skjorter, t-skjorter. En for tre, tre for fem.
T-skjorter.
Hvite t-skjorter. En for tre, tre for fem.
Hva skal jeg si?
Jeg sier ifra, så ringer jeg tilbake.
Shamrock.
16:40.
- B&B Enterprises. - Vi må ha lunsj.
Ok, vent litt. Jeg ringer tilbake.
- Hei. - Det er meg.
Hva skjer?
Det er meg.
Si til bokseren at den høye fyren henter ham.
- Ok. - 16.47.
Sju minutter.
892 telefonnummer.
Det er utgangspunktet. Vi er på vei.
Hold deg i ro.
Jimmy! På den rene telefonen.
Han ringte nummeret til kameraten. Fra visittkortet du gav meg.
- Vestre distrikt? - Mobilen.
Bør vi være urolige?
- Boksestudio? - Det er ikke ordentlig ennå.
Derfor ville jeg snakke med deg.
Hva vet du om å drive noe sånt?
Absolutt ingenting. Men jeg kan boksing.
Og noen av ungene er interesserte.
Men det jeg trenger, er utstyr.
Disse ungene vil få juling.
De trenger hodebeskyttelse, verneutstyr,
slik at de kan ta i mot slagene.
Du vet hva jeg snakker om.
Jeg så deg på plakatene for Globe før i tiden.
- Små forkamper. - Ja, men du var god.
En stund, men jeg hadde en fysisk skavank.
- Hva da, en glasskjeve? - Nei, pannen.
- Skudd i hodet er ikke bra. - Se her, mann.
Ser du de nye boksesekkene? Frittstående.
Du må bare helle på vann.
Og disse punchingballene her?
Du har hodebeskyttelse her. Det er nytt.
Ser du, beskytter kinnet og haken?
Og jeg kan gå rundt og samle inn en dollar her og der.
Men jeg prøver å sette sammen en utvalgt gruppe.
Jeg kaller dem gullklubben,
og de kan komme med store bidrag,
og få dette i gang.
De skal få navn og bilde på veggen på treningssenteret.
- Vil du at jeg skal bli med i en klubb? - Nei, jeg bare nevner det.
Det er mange nivåer.
Sølvklubben, bronseklubben.
For folk som ikke vil gi så mye.
- Kom igjen, se her. - Nei, mann.
Jeg har ikke tid til denne dritten.
Jeg vil ikke ha navn og bilde på noen vegg. Er du gal, nigger?
Hvor mye penger trenger du?
10 000.
Gjorde han alt det for 10 000?
Slim, gi ham 15 000 kontant.
Faen.
Ok, senere. Ta vare på småniggerne.
Absolutt.
Snakket du med ham?
Feiten vil forhandle.
- Ok, det er greit. Arranger det. - Ja, ok.
Sjekket du det jeg sendte?
Ja, informasjonen stemmer.
Så kan vi snakke åpent nå?
- Si at jeg kan i morgen. - Ok, jeg ringer deg tilbake.
- Sånn, ja. - Kutte smør med en varm kniv.
Neste gang Stringer Bell ringer fra baselinjen, har vi ham.
Spill over.
Så det er ikke som det virker.
Vi er brødre.
Men hvis det fortsetter slik...
Faen.
Har du problemer?
Jeg rotet det til med Hamsterdam-greiene.
Det var fordi du gjorde det,
at jeg kom til deg med dette.
Virker som om vi begge prøver å forstå spillet.
Si hva du vil, Russell.
Er dere ok?
Ja.
Vi venter utenfor. Kom igjen, P-Square.
- Du ser bra ut. - For en mann som ble skutt i magen.
Du snakket med en tredjepart,
som ansatte meg til å ta hånd om høyblokkene dine.
Ordet til tredjeparten var ditt ord, og han representerte deg.
Det stemmer.
Og jeg ble kvitt herrene fra øst-Baltimore.
Jeg holdt min del av avtalen,
så lenge jeg fysisk kunne.
Det gjorde du.
Mannen din arrangerte et møte hos Butchies bar.
Mannen din fortalte Omar Little at jeg var ansvarlig
for å torturere en ung gutt som Mr Little var glad i.
Mannen din ville, med andre ord, drepe meg.
Omar sa det, og du tror ham?
Han virker ikke som en mann som lyver.
Selv når han dør.
Faen.
Pakken til Proposition Joe.
Jeg bryr meg ikke om hvordan organisasjonen virker.
Hvis det er en måte, jeg mener, hvis min mann...
Hvis han gjorde en feil, kan jeg betale.
Hvordan kan vi fikse det? Vil du ha penger?
- Penger? - Ja, det er forretninger.
Forretningen er hvor du er.
Men dette er ditt ord og ditt rykte.
Det er det som gir deg åpen linje til New York.
Uten det, er du ferdig.
Mannen min er løslatt på prøve.
Du kan få ham i et rom med skytevåpen.
Jeg mener ikke pistoler. Jeg mener mini TEC-9, haglegevær,
de har til og med granater der inne.
Det er en automatisk krenkelse.
Jeg håper du kan gi ham fem.
Hvis du foretar en razzia, vil mennene hans ta skylden,
si at det er deres skytevåpen.
Så du må bare ta ham for krenkelse av prøveløslatelsen.
Jeg kan ikke love noe.
- Det blir minst fem. - Kom igjen, mann.
- Han og jeg... - Jeg skal gjøre mitt beste, ok?
Er han alltid der?
Nei, han kommer og går. Men det er stedet siden krigen startet.
Han må ha gjort noe med deg.
Nei, det er bare forretning.
Jeg glemte nesten. Denne kom i går.
Sa hun ringte mobiltelefonen.
Pen stemme. Som en pusekatt.
Vi er i gang.
- Han sa du skulle være der, småen. - Ja, ok.
- Det er Stringer Bell. - Sånn, ja.
Ja, men hvor lenge? Han kan kaste mobilen når som helst.
- Jeg ringer Rhonda, du tar Daniels. - Ok.
- Ronnie? Vi har Stringers telefon. - Førstebetjent?
Gå til dommeren, jeg møter deg med erklæringen.
- Lester ringer Daniels. - McNulty ringer Pearlman.
Pass fotarbeidet. Ok, gå mot ham.
Gå mot ham, nå.
- Jeg er et monster, trener. - Ok, ikke være så kjepphøy.
Når skal vi en ha ordentlig kamp, en turnering?
- Ja, vi er gladiatorer. - Dere har mer pågang enn ferdigheter.
Dere er ikke klar for noe ordentlig ennå.
Men kanskje det er bra å bokse med noen dere ikke kjenner.
Hvis noen niggere kommer her, slår jeg dem ned.
Jeg traff noen gutter på senteret i Pennsylvania Avenue.
Jeg skal høre om de vil komme her, ok?
Du returnerer ikke anrop fra en rådmann?
Jeg har fri denne uken.
Tar litt oppsamlet ferie.
Ja, og jeg har hørt hvorfor.
Jeg er her for å høre din versjon. Hvis jeg ikke får den,
har vi bare Burrells versjon.
Er det ok?
Hva gjorde du, avdelingsleder? Og hvorfor er det ikke stengt ned?
Vi har sett at politiets dampveivals-taktikk
er som å spytte i vinden!
Jeg tror at du har noe her, Clarence,
men hvis du fortsetter, vil du bli den farligste mannen i USA.
Jeg vet at det virker som om vi er sårbare.
Men hvis vi håndhever narkolovene aggressivt ellers i byen,
hvordan kan de si at vi ikke bryr oss om lov og orden?
Det må finnes et kompromiss her, som vi har oversett.
Det må være gjennomførbart
uten at alt snus på hodet.
Dette var et av mine verste hjørner.
Det var her politimannen ble skutt?
- Dozerman. - Ser rolig ut nå.
Det gjør alle hjørnene.
Herr FBI-agent.
- Hva skjer? - Lukk døra.
Om ti minutter må vi ha en erklæring som dommeren skal underskrive.
- For Russell Bells skitne mobil. - Bra gjort.
Hvis det ikke tar Bay Wireless fem dager å behandle den.
Du skylder meg en tjeneste, Fitz.
Havnesaken falt sammen på grunn av det dere gjorde.
Jeg bryr meg ikke om hva du gjør, men jeg trenger avlyttingen i dag.
Gutta var i politibilene for to måneder siden, fulgte anrop, ryddet hjørner.
Nå gjør de oppfølgingsarbeid.
Mer politiarbeid, mindre dritt, og derfor er kriminaliteten nede.
Tallene er sanne.
- Hva gjorde han? - Ranet kirker. 14 stk.
Kom igjen.
Er det aff-e-ant eller affiant?
Jeg er ikke helt sikker.
Du har jaktet lenge på Bell, ikke sant, Jimmy?
En stund, ja.
Navnet virker kjent.
- Det vi gjorde for noen år siden, var han... - Ja.
Gjort er gjort, Jimmy.
Ikke bær nag, for din egen skyld.
Kom igjen.
Du avgir beediget erklæring, sverger du
at informasjonen i dette dokumentet...
Det er den største nedgangen i kriminalitet på lenge.
Vi har fremdeles noen harde gutter på gata.
Og har du sett de minimotorsyklene?
- De holder meg våken om natta. - Vi jobber med saken.
Jeg har bodd her hele mitt liv.
Jeg kan si deg noe. Vi var ikke engler da vi var barn.
Og de harde gutta som du snakker om,
halvparten bare leker gangster.
De er ikke forskjellige fra hvordan vi var.
Litt lengre skjorter og underbukser, kanskje.
Det jeg savner med nabolaget mitt,
nabolaget jeg vokste opp i...
Vi kjente politiet.
Vi hadde en hvit politimann. Vårt hus var på runden hans. Til fots.
Han kunne snakke med mora mi hele dagen,
sitte der og bare snakke.
Denne mannen, Frazier O'Leary.
Han visste hva bestemora mi het.
La oss gå videre til tipslinjen...
Beklager, skatt, men jeg er ikke ferdig.
La meg fortelle deg noe.
Jeg har ikke snakket med politiet på lenge.
Veldig lenge. Til forrige uke.
En ung, svart betjent gav meg visittkortet sitt.
Han heter Reggie Ballard, ok?
Og han satte seg ned, og vi snakket. Bare snakket.
Nå vet jeg hva han heter og hvem han er, og han vet hva jeg heter og hvem jeg er.
Skjønner du? Og jeg skal si deg noe. Det er sånn det bør være.
Sønnen min vil åpne en saftbod i gaten.
Trenger vi en tillatelse?
Har du sett et slikt lokalmøte på vestkanten?
Ledelsen sier at boder ikke er tillatt
på fortauene.
De sier ikke noe om å ha en saftbod
bak fortauet.
Hvorfor kom du her, rådmann?
- Dette er ikke ditt distrikt. - Jeg er interessert.
Jeg har et underutvalg om offentlig sikkerhet.
Ser du den bygningen?
Det var gamle Stryker-bygningen, et begravelsesbyrå.
Siste stopp før kirkegården for de hvite på vestkanten,
da de fremdeles bodde her.
Da rasediskrimineringen gikk mot slutten tidlig på 60-tallet,
spurte noen gamle Stryker:
"Skal du begynne å begrave svarte også?"
Og Stryker svarte:
"Ja, på én betingelse.
"At jeg kan ta alle på én gang."
Det er sykt.
Men vet du noe? Jeg respekterer mannen.
For i motsetning til mange,
visste jeg alltid hvor han stod.
Jeg gjør jobben min.
Jeg har vist deg det gode.
Kom igjen, la meg vise deg det grusomme.
- Hvorfor så raskt? - Stringer Bells fornavn.
Russell.
For nå er det Ahmed.
Vi har nådd målet.
Rødkapsler. Kom og kjøp.
- Er det her? - En av tre.
Hvordan fikk du det til?
Jeg bare gjorde det.
Jeg ble lei av å høre på folk som snakket om hva som måtte gjøres,
eller hva de kunne gjort hvis de hadde sjansen.
Så, du vil markere deg?
Nei, jeg har ikke analysert det.
Jeg sier ikke at det er en seier, heller.
Men jeg er glad jeg prøvde.
Kom igjen, rådmann. Jeg venter her nede.
Blir du ikke med?
Det er ikke et vakkert syn.
Men det er trygt.
Jeg tror du må ta denne turen selv.
Bedre tilbud på gulkapsler.
- Jeg bestilte en for deg. - Takk.
- Er du overrasket over at jeg ringte? - Litt.
Etter at det endte slik.
Jeg er utålmodig, Jimmy.
Vi ødelegger ting.
Hvis jeg sakker farten, eller tenker meg om...
Skal det være en unnskyldning?
Jeg kjørte ikke en time for å be om unnskyldning.
Jeg savnet deg.
Jeg savnet deg også.
Er langt å kjøre for å si det,
og så kjøre tilbake til DC.
Jeg kjører ikke tilbake i kveld.
Hva skjer? Jobber du med en sak?
En god sak.
Hva med deg? Noe interessant?
Jeg hørte en rar historie fra Baltimore.
Via ryktemaskinen i Washington.
- Virkelig? - En...
politisjef har bestemt seg for å...
jeg vet ikke, gjøre narkotika lovlig?
Borgermesteren vet ikke om det?
- Kan du tro det? - Utrolig historie.
Noen...
Jeg tror det er Colvin.
Kjenner du ham?
Nei, gjør ikke det.
Jeg synes det er rart at en ryktespreder i DC
vet hva en politimann i Baltimore heter.
Jeg bare lurte.
Hør her, jeg...
- Drar du? - Ja, jeg tror det.
God natt.
Faen, jeg savner leiligheten allerede.
Du er mye der borte og gjør det du må.
Det er synd vi har denne Marlo-dritten.
- Hvis jeg hadde tatt hånd om det før... - Det er alltid en Marlo.
Ingen Marlo, ikke noe spill.
Du kunne ha ta hånd om det litt tidligere,
men ikke la det plage deg.
I kveld skal jeg slappe av og nyte utsikten.
Se på dette. Kan du tro det?
Jeg har en leilighet med utsikt over havnen.
Vi pleide å springe her,
med alle sikkerhetsvaktene etter oss.
- Som seg hør og bør. - Sant nok.
- Og det var den gangen... - Leketøysbutikken?
Jeg sa du ikke skulle stjele badmintonsettet.
Hva skal du med et nett og en racket,
når vi ikke har en bakgård?
Du sa liksom "Den hvite typen vil ikke springe etter meg."
- Han gjorde det. - Så var han der.
- Jeg sa "Hva faen?" - Han var som Carl Lewis.
Knyttnever.
Du sprang så fort du kunne.
Banket det på brystkassen, så helt vill ut.
Det var sinnssyke greier, mann.
Dette også, mann. Faen heller.
Hvis jeg hadde pengene jeg har nå,
kunne jeg kjøpt halvparten av eiendommen ved vannet.
Faen i helvete.
Glem det, mann.
Bare drøm med meg.
Vi må ikke drømme mer.
Vi har ting,
eiendommer, som vi kan ta på.
Jeg kan ikke drikke for mye i kveld.
Jeg må gjøre noe på byggplassen i morgen.
Den jævla polakken som jobber for oss,
jeg må snakke med ham.
Hvis han hadde noe med Clay Davis å gjøre,
skal jeg betale ham mindre, den homoen.
Når skal dere møtes?
Når? Klokken 12, tror jeg. Hvorfor?
Vil du at jeg skal gjøre noe?
Nei, jeg ville bare vite hvor du er.
Du må slappe mer av, mann.
Når tiden er inne.
Jeg tar ikke jobben så seriøst.
Stemmer.
Det er bare forretning.
Du og jeg, din jævel.
Du og jeg.
Ta ham, Andre, ta ham!
Kom igjen, Spider, slå ham.
Ta det med ro.
- Ok? - Det går bra.
- Din tur, Ditty. - Hvorfor slo du ikke igjen?
Du, Justin.
Kom igjen, gutt. Jeg roper på deg.
Hør her. Vi har tre runder på to minutter.
Pass på lave slag. Hanskene sammen.
Og...
Kom igjen, Justin.
Det er bra, det er bra.
Rett slag, kom igjen.
Hold hendene opp, Justin.
- Kom igjen, mann. - Du må blokkere.
Han leder med venstre og slår med høyre. Gå til den svake siden.
- Han når deg til beltet. - Klokken.
- Det var raske to minutter. - Ja, jeg vet.
Ta litt vann og spytt det ut.
- Er du ok? - Svimmel.
Det er derfor du må puste, for helvete.
Så? Har du fått nok?
- Nei, det går bra. - Ok, ok.
- Kom igjen, Justin. - Kom igjen, Justin.
Støt, Justin.
Hei, vi er oppe. Nå skjer det.
- Det er meg, mann. - Har du hørt fra feiten?
- Ja. - Vi er i minus?
- Et merke for lite. - Ja, den er lett.
- Cherry sier den er lett. - Fortell ham at jeg gjør det jeg kan.
Ok, jeg skal si det. Og den andre tingen?
- Hva? - De to leiemorderne du ba om.
- De er ok. - Ikke på telefonen.
- Det er det. - Vi har det!
Bra jobba.
Jeg antar at dette er viktig.
Ingen vits å gå ut igjen. Du må ikke bevise noe.
Søren heller, mamma slår hardere enn det. Jeg har en sjanse, han er trøtt.
Drikk og spytt.
- Klar. - Du er mer enn klar, gutt.
Du har rette innstilling.
Kom igjen, Justin.
- Er det en inngang i smuget? - Stengt på begge sider.
Så vi må inn gjennom frontdøra.
Ikke vant til det, hva?
Bare hold deg klar, sløyfemann. Forstått?
Pust, gutt. Pust.
Hanskene sammen.
- Hvordan gikk det? - Du har mye å lære.
Men innsatsviljen? Ingenting å klage på.
Gå hjem, soldat. Du er ferdig for i dag.
Jeg forstår nå.
Du og underleverandørene og den jævla politikeren,
dere lurte meg, ikke sant?
- Mr Bell, jeg vet ikke... - Lille mann!
Vi skal ordne opp i dette. Og hvis vi ikke får det til,
må du betale på ett eller annet vis.
Jeg forstår at du er sint, men vi gjør fremskritt.
Jeg vet ikke hva som skjedde med deg og senator Davis,
men hvis du ikke liker Claytons innsats...
- Faen. - Gode gud.
Gode gud, nei.
Gud, nei.
Jeg er ikke bevæpnet.
Hør her, jeg er ikke involvert.
Jeg er ikke involvert i gangsterdritten lenger.
Hva er dere ute etter? Penger?
Er det?
For i så fall kan jeg hjelpe dere mer i live.
Du forstår fremdeles ikke, gjør du?
Det handler ikke om penger.
Kameraten din utleverte deg.
Det stemmer. Og vi måtte ikke torturere ham heller.
Det virker som om...
jeg ikke kan si noe for å overtale dere.
Kom igjen, jævla dritt...
Norwegian